Översättning: divxsweden.net Källa: divxsweden.net
www.Undertexter.se -Sveriges största sida för svenska filmundertexter
Hallå?
Nancy?
Precis vad jag menar. Men var i alla fall ärlig.
- Vem är ärlig då? - Jag är ärlig.
Jag är ärlig om det jag skriver om. Är det självupplevt så säger jag det.
Just nu känner jag att själv- upplevda historier är tråkiga.
...säger att jag är någon annan. Man måste vara sann mot sig själv.
Man måste inte analysera röran. Men var inte rädd.
Jag åt lunch med Jimmy Baldwin häromdagen.
- Hur är han? - Han är förtjusande.
Han berättade om sin nya bok.
Han sa: "Jag vill bara vara säker på att det inte är en sån där problembok."
Jag sa: "Jimmy, din bok handlar om en gay neger som är kär i en jude."
"Är inte det ett problem?"
Han tittade på mig och skrattade. Han visste att jag hade rätt.
Om man ska skriva något sånt måste man vara ärlig om avsikterna.
Kan man inte bara vara ärlig?
Man måste inte vara ärlig.
Men fråga inte en man från södern om din bok om en svart som knullar en jude -
- som är av samma kön, är ett problem!
Fråga mig inte! Nej, Jimmy. Det är inget problem.
Alla kommer att tycka om ämnet.
- Du då, Truman. Erkänner du? - Jag är inte så kontroversiell.
Det är jag inte!
Jag är inte lika kontroversiell! Lägg av!
Hej. Truman söker William Shawn, tack.
Har du läst om morden i Kansas på framsidan av The New York Times?
Jag vill nog skriva om det.
Jag vill åka ikväll.
Jag antog att du hade missat det.
Det är lugnt. Jag trodde att jag var på väg själv till Kansas.
Det gläder mig att du blev med.
Du är den enda som klarar av att vara både assistent och livvakt.
Tack.
Jag är nervös. - Ja?
Mr Truman Capote och Nelle Harper Lee?
- Var vill ni ha dem? - Ställ dem mellan dörrarna.
- Vad har du med dig? - Lite saker.
- Tack så mycket, sir. - Varsågod.
Det är en ära att ha er här.
Jag hoppas att ni ursäktar... Er förra bok var bättre än den första.
Tack.
När man trodde att de inte kunde bli bättre.
Du är patetisk.
Du betalade för att han skulle säga så.
- Hur kom du på det? - "När de inte kunde bli bättre..."
Jag tyckte det lät fint.
Var det för mycket?
Era nycklar.
Alvin Dewey...
Kansas Bureau of Investigation.
KBI.
Jag söker Alvin Dewey.
Hej.
Mr Dewey. Truman Capote, från The New Yorker.
- Bergdorf's. - Ursäkta mig?
Min scarf.
- Stilig. - Tack.
Jag undrar när vi kan få en intervju.
- Angående vad? - Vi vill inte veta av hemlisar.
Jag bryr mig inte om huruvida ni fångar de skyldiga.
Jag skriver en artikel om hur Cluttermorden påverkar staden.
Hur ni klarar er.
Jag bryr mig.
Ursäkta?
Jag bryr mig om huruvida vi får fast de skyldiga.
Jag förstår.
- Det är många som bryr sig. - Självklart.
Är du ackrediterad?
- Vad är New Yorker? - Veckotidningar ackrediterar inte...
Kom till nyhetsträffen med de andra.
Sears, Roebuck.
Pojken var 16?
Han var 15. Nancy var 16.
Hennes väninna hittade dem?
- Laura Kinney. - Stavning?
Jag antar att du klarar Laura.
K-I-N-N-E-Y.
Men var snälla och låt henne vara.
Det snackas om en massa mexikaner.
Hej, George. Trevligt att ses.
Jag har en åsikt om huruvida det var en eller en hel massa förövare.
Det spelar ingen roll om det var mexikaner, metodister eller eskimåer.
Vi ska hitta de skyldiga. Fyra av våra medborgare är döda.
Det får vi inte glömma.
Västra Kansas farmkommitté har utlyst en belöning på 1 000 dollar -
- för information som leder till ett gripande. Var vänliga och skriv det.
Tack för att ni kom.
Han var läcker. Den där gamla gubben.
- Saknar du Alabama? - Inte det minsta.
- Lögnare. - Jag ljuger inte.
God morgon.
Vet någon av er var Laura Kinney finns?
Är det där hon? Med pojken?
- Ja, med Danny Burke. - Danny Burke?
Laura?
Tack.
Truman.
Jag tar reda på var hon bor.
Får jag göra det själv?
Okej.
Visst.
Hej, Danny. Jag heter Harper Lee.
Var Nancy din bästa vän?
Ja, det var hon.
- Hur tar Danny det? - Han är skakad.
Det är det första hemska som har hänt honom.
Danny var sist därifrån den kvällen.
Det är därför som Dewey förhör honom.
De tror inte att han var inblandad.
Det är för att se om han minns något ovanligt.
Folket i stan verkar tro att han var inblandad.
Ja, det har tagit hårt på honom.
Det är tuffast när folk har förutfattade meningar -
- och det är omöjligt att övertyga dem om motsatsen.
Ända sen jag var liten har folk haft en åsikt om mig på grund av...
...mitt sätt.
Mitt sätt att prata.
De har alltid fel.
Vet du vad jag menar?
Ja.
Jag vill visa dig en sak.
Det här kan hjälpa till att förklara vad som hände.
- Vad är det här? - Din dagbok.
"Danny var här och tittade på TV."
"Trevligt att ha honom här."
"Han gick 23.00."
"P.S. Han är min enda kärlek."
Det var allt.
Sa Laura "skakad"?
"Ganska skakad. Inget hemskt hade hänt honom innan."
Jag minns 94% av samtalen. Jag har låtit testa mig.
Hur gick det där till?
Kommissarie Läckers fru har läst skönlitteratur.
Det är ju toppen. Vi är inne.
- Ni kom! - Tack för att vi får komma.
Tack själva. Kom in.
Alvin, dra på dig brallorna. De är här nu!
Skaka med handleden.
Använd hela armen. Mer.
Jag menar allvar.
Mamma hade haft i halva flaskan. Hon köpte kartongvis.
Alvin kommer att hata det. Jag måste sluta.
Att ni är från New Orleans. Jag saknar det så mycket.
Jag bodde där ett kort tag, men mamma växte upp där.
Vet du vad?
Alvin låtsas som om han inte vet vem du är, men när ni kom hit -
- läste han dina böcker.
Han fick en av sina mannar att köpa Breakfast at Tiffany's i Kansas City...
...eftersom den är förbjuden här.
Han sa: "Det känns som om du retar mig."
Jag sa: "Tror du att jag tog jobbet för att retas?"
Jag skrev manuset när de filmade. Vi var i Italien länge...
Jag jobbade som ett svin hela dagen och stack till baren runt midnatt -
- för att lämna över nästa dags scener.
Humphrey hade nästan bosatt sig i hotellbaren...
Humphrey Bogart.
- ...där han och John... - John Huston.
De drack varenda kväll. De var som uttorkade vattenbufflar.
Jag hade just lämnat över slutscenen när piccolon sa att jag hade telefon.
Det var min styvfar, Joe Capote som ringde och sa att mamma var död.
Förvirrad flög jag hem till New York, men när jag kom till lägenheten...
...såg jag att Joe var i sämre skick än jag.
Han tog tag i min hand och sa:
"Prata."
"Prata om vad som helst."
"Om precis vad som helst i världen."
"Det behöver inte intressera mig."
"Prata bara..."
"...så att jag inte knäcks."
Han klarade inte av att vara själv med tankarna.
Det smärtade för mycket.
Det har varit tufft för Alvin.
Han och Herp Clutter var vänner.
Kom igen, de här är trevliga.
Varför lägga en kudde under pojkens huvud för att sen skjuta honom?
Varför stoppa om Nancy?
Många av mina vänner skulle vilja träffa dig.
Jag ska inte skriva om det här förrän det är över.
Jag är inte orolig.
Jag kan ditt hotellnummer och din adress i Brooklyn.
Ni firar.
- Minns du Nells utkast? - Ja. "Killing a Mockingbird."
Du sa att det var bra.
Hon har just hört att Lippincott vill publicera.
Herregud.
Underbart. Hälsa och gratulera henne.
Grattis.
- Tack. - Avundsjuk.
- Kommer du hem till jul? - Jag vill det.
Jag vill, men...
...om de får fast de skyldiga. Vem vet?
- Jag blir säkert kvar till nästa jul. - Jag ska lämna dig ifred.
Lägg inte på. Vi reser iväg till våren och skriver.
Spanien kanske.
Jag ska låta dig vara.
Jag lovar att vi reser bort och skriver till våren. Kanske till Spanien.
Okej.
Frugan jobbade där med.
Vad gjorde hon där?
Städade. Lagade lite mat.
Tyst, tyst, tyst.
"Ta på gördeln. Inga extra veck."
"Om du är rätt klädd när han kommer hem blir resten av kvällen enkel."
"Trevlig resa, tjejer."
Jag fattar inte att du klarade hela sidan.
- Jag har låtit testa mig. - ...låtit testa mig.
- Jag minns 94%... - ...minns 94%.
- Lägg av! - Lägg av!
Lägg av!
Lägg av.
- Imponerade, va? - Ja, verkligen.
Tack.
- Ursäkta. Han är upprörd. - Över vad då?
De vet vilka som gjorde det. Två män.
De reste genom Kansas City förra veckan och skrev falska checkar.
När Alvins killar kom dit hade de stuckit.
De vet inte vart. Ingen aning alls.
Den ene hade en cellkompis som tjallade på honom för belöningen.
Vet de namnet på cellkompisen?
Jag vet inte... Alvin vet.
Det här är inte rätt tillfälle att fråga.
Han är utom sig.
Alvin, kom hit!
- Telefon, Pappa! - Inte nu, Alvin!
Kom hit.
Inte nu, Alvin!
Sätt dig.
Pappa?
Du ska ringa polischefen i Las Vegas.
- Vad sa du? - Du ska ringa dem direkt.
- Truman Capote. - Dorothy Sanderson.
Jag tänkte att din jobbande make hade lämnat dig själv...
...så jag har frukost, nyheter och litteratur.
Min vän, Jack, skickade boken som du ville ha, och jag skrev i den.
"Till mellanvästerns mö, slätternas prästinna..."
"...kökets drottning, min första roman. Truman."
- Du är bara för mycket. Kom in. - Tack.
Gå in i vardagsrummet och sätt dig.
Jag svarar. Det har ringt hela morgonen.
Hallå?
Truman? Här inne menade jag.
Det där är kvinnocellen. De ville ha dem åtskilda.
Vi kan sitta i vardagsrummet.
De satte dig i kvinnocellen...
Har du värktabletter?
Mina ben...
Truman?
Jag ber om ursäkt.
I fallet Kansas mot Richard Eugene Hickock och Perry Edward Smith...
...har rätten informerats av advokat mr Weeks...
...att de svarande frånsäger sig rätten till förhandling.
Hans tankar är någon annanstans.
Mr Hickock, är det enligt dina önskemål?
Ja, sir.
Varför gör de så här?
Mr Smith.
Jag får be att frånsägandet verkställs.
- "Verkställs." - Uppfattat.
För bort fångarna.
Var det du som ville slippa förhandlingen?
Behöver du fortfarande?
Räck mig handen.
Jag kan döda dig om du kommer för nära.
Vill du ha lite vatten...?
Mrs Sanderson lånade dig min bok.
Han sa att vi skulle fjäska för domaren om vi frånsade oss rättigheterna.
- Vem? - Advokaten.
Ditt foto är opassande.
Folk minns första intrycket.
Vilket var ditt första intryck?
Mr Shawn.
Jag skriver en bok.
Det är för mycket för en artikel.
Staden, mördarna framför allt...
Du bli förvånad över Perry Smith.
- Hurså? Vad pågår? - Inte mycket, men jag känner av honom.
Han är helt ensam och rädd. Jag har en fråga.
Redo?
- Spelar det roll? - Nej.
Hur mycket pengar kan du skicka?
Hur snabbt kan du få hit Dick Avedon för att ta lite bilder?
- Vem ler du åt? - Jag ler mot dig.
Dick är berömd modefotograf. Världsberömd.
Hamnar jag i en modetidning?
Du behöver inte oroa dig för att bilden ska bli dålig.
Står du närmast din mamma eller pappa?
- Ursäkta? - Står du närmast din mamma eller pappa?
Båda två.
Har du pratat med dem? Vem pratade du först med?
Perry, raring. Du ser underbar ut.
Kan vi ta kort på tatueringarna?
Var har Perry fått konstnärssakerna från?
Har juryn kommit fram till ett beslut?
Ja, sir.
Får jag be de anklagade resa på sig.
Perry Edward Smith och Richard Eugene Hickock...
Ni står anklagade för fyra fall av överlagt mord.
Har ni fattat ett enhälligt beslut?
- Ja, det har vi. - Hur lyder domen?
Skyldig på alla fyra punkter.
Har ni kommit fram till ett straff?
- Ja, det har vi. - Hur lyder straffet?
Döden.
Jag måste träffa honom innan vi reser.
Perry... De förflyttar er till Lansing idag.
Du måste sätta upp mig på besökslistan.
Annars får jag inte träffa dig.
Jag ska hitta en riktig advokat.
Ni behöver en seriös advokat till överklagandet.
De förde bort Dick igår. Du får övertala honom att göra som du.
Att sätta upp mig på besökslistan.
Jag tänkte, "Var äter familjen?"
Sträcker han typ ut händerna genom gallret och äter tillsammans med dem?
Nelle, snyggt jobbat med "Kill the Bird...?"
- Det var i närheten. Tack. - Vem har publicerat den?
- Lippincott. - Visst är det en barnbok?
Den handlar om barn. Jag har hört talas om den. Gratulerar.
Han är sorgsen och blyg och han är skräckslagen.
De sköt hela familjen i ansiktet.
Först tänkte jag att jag skulle vara rädd för dem. Att jag skulle fly hem.
Faktum är att brodern i familjen, Kenyon...
De hade lagt en kudde under hans huvud.
Sen sköt de honom rakt i ansiktet.
Som om de nattade honom...
...och sen sköt honom.
Det här är början på en kärleksaffär.
Ja. Truman blir kär i Truman.
Min bok kommer att föra honom tillbaka till det humanitära.
Det är boken jag var ämnad att skriva.
Han har faktiskt inte skrivit ett enda ord än...
...men han påstår att det är årtiondets icke skönlitterära verk.
Så...
Vad har ni pysslat med?
Jag var i Marilyns lägenhet förra veckan och pratade om filmer och konst.
Till slut var jag tvungen att säga att av hennes fyra tavlor av Matisse -
- så hängde två upp-och-ner.
Får jag en till, tack?
Jag följer upp "Breakfast at Tiffany's" med ett helt annat spår.
Genom att uppfinna ett nytt skrivsätt.
Den icke-skönlitterära romanen.
Har du ett ämne?
Natten den 14 november -
- bröt sig två män in i ett hus i Kansas och mördade en hel familj.
Varför gjorde de det?
Det här landet består av två världar.
Det tysta, konservativa livet, och de här männens liv.
Den sårbara delen. De våldsbenägna.
Världarna möttes den där natten.
De senaste tre månaderna har jag pratat med alla inblandade i Kansas.
Jag har ägnat timmar åt att prata med mördarna, och mer tid blir det.
Efterforskningarna har förändrat mitt liv. Det har ändrat min livssyn.
Jag tror att mina läsare kommer att påverkas på samma sätt.
- Ska du hitta en ny advokat? - De ska avrättas om sex veckor.
De måste ha någon som talar för deras sak.
- Okej... - Jag vill se dem leva vidare.
Jag vill höra deras historia.
Ta det försiktigt bara.
Jag... jag ska hitta en advokat.
- Åt dig själv eller? - Nej, åt dem.
Det är en viss skillnad.
Fängelsechefen tar emot nu.
Vi sköter om grabbarna. Dusch en gång i veckan. Bra mat.
Vi får snart tvångsmata Perry Smith om han inte börjar äta.
Vad pratar du om?
Han har inte ätit på en månad.
Han har inte rätt att ta livet av sig.
Det är folkets rättighet.
Delstatens folk. Dem jag jobbar för.
- Ingen har sagt nåt. - Han vägrar äta.
- När kan jag träffa honom? - Låt mig se efter.
- 15.00 på torsdag? - Nej.
Det duger inte. Jag måste träffa dem nu.
Sen när som helst så länge jag vill.
Det är inte så vi arbetar här, mr Capote.
Jag inser hur jobbigt obegränsade besök skulle vara för dem som betalar.
Låt mig vara tydlig över att Leavenworth inte skulle behöva betala.
Du får förfoga över de här.
Jag visste inte var jag skulle placera din grabb, eftersom han är halvindian.
Jag gjorde honom en tjänst. Jag räknade honom som vit.
Du är snäll och generös.
Sära på benen.
Den här vägen.
- Tack för hjälpen med advokaten. - Det är lugnt.
Du måste vara desperat som kommer ända hit.
Vill du träffa Perry?
Tack.
Om du frågar mig så försöker han bara spela sinnesförvirrad.
Det går bra.
Det är din vän, Truman.
Det går bra.
Det här var innan hon fick oss. Innan hon började dricka.
Vem tog hand om er när ni var små?
Barnhem. Jag och Linda.
Är det där din syster?
Vi är inte så olika som man kan tro.
Jag blev övergiven vid ett flertal tillfällen när jag var liten.
Mamma drog mig med till någon ny stad där hon träffat någon ny man.
Kväll efter kväll låste hon in mig ensam på hotellrummet.
Mamma låste och sa åt de anställda att inte släppa ut mig.
Jag var förskräckt.
Jag skrek för full hals...
...tills jag kollapsade på mattan bredvid dörren och somnade.
Efter ett antal år på den vägen så lämnade hon mig...
...med släktingar i Alabama.
- Vem uppfostrade dig? - Mina mostrar.
Det var där jag träffade Nelle. Hon bodde granne med oss.
- Var din mor indian? - Cherokee.
Så hon var inte vän med flaskan?
Hon tålde inte sprit.
De övervakar oss så att vi inte begår självmord.
- Det är därför det är ljust på natten. - Jag hoppas att vi har kommit över det.
Ta det lugnt med Ricardo. Han vill nog ha dig ensam.
Han är en lögnare. Man kan inte lita på honom.
Hade han hundra dollar så skulle han ändå sno ett tuggummi.
Jag skulle vilja ta med dina anteckningsböcker.
Jag vill läsa dem.
Om jag reser härifrån utan att förstå dig...
... så kommer världen se dig som ett monster.
Jag vill inte ha det så.
Han litar på mig. Därför fick jag dem.
Han har gett mig allt.
Han vill så gärna tas på allvar.
Att få någon aktning.
Gör du det?
Ger du honom aktning?
Tja...
Han är en guldgruva.
Han har berättat allt om sig.
Hans döda mor.
Hans syskon tog livet av sig. Hemskt.
Berättade du att din mamma gjorde detsamma?
Jag kan inte berätta allt. Vi har pratat en massa på sistone.
Och ibland...
...när jag tänker på hur bra boken kan bli får jag andnöd.
Det här var det jag ville läsa för dig.
"Om jag blir ombedd att hålla tal..."
Det är det här jag menar.
Ett tal, om han skulle få någon utmärkelse.
"Jag kan inte minnas vad jag skulle säga."
"Jag tror inte att så många människor tidigare har varit ansvariga..."
"...för min otroliga lyckokänsla."
"Det är underbart och ovanligt."
"Tack!"
Med utropstecken efter "tack" om du missade det.
Vart tog du vägen?
Det slutade vara roligt.
Det har jag inte påstått.
Hör på här.
Jag var 14. En dag sa jag till henne att mamma var död.
En vecka senare fick vi höra att hon supit sig full.
Hon slog mig med ficklampan så att den gick sönder.
Jag drömde om den stora gula fågeln som klöste nunnans ögon.
Höjde mig till skyarna. Ibland ser man saker som de är.
Du arbetar i alla fall hårt.
Du ser välmående ut.
Jag har bestämt vad boken ska heta.
Du kommer att gilla det. Det är maskulint.
"Med kallt blod." Det låter väl bra?
Syftar det på brottet eller att du pratar med dem?
Det första...bland annat.
Jag undrar om jag kan få se dina undersökningsanteckningar?
Advokaten du ordnade har ordnat en förhandling i högsta domstolen.
- Jag hörde det i morse. - "Otillräcklig advokathjälp."
Alvin... Får jag inte se dina anteckningar?
Du har rätt att säga nej.
Så här gör vi... Om de frias så kommer jag och jagar dig i Brooklyn.
Jag måste vara i rätten klockan 9.
Ring Roy Church så visar han dig det du vill se.
Tack.
Det är lika mycket för min skull. Jag ville inte förlora dig så snart.
Vi kan använda boken som försvar.
Du skriver att vi aldrig fick hänvisa till sinnesförvirring.
Du skrev hur hemska advokaterna var.
Jag har inte skrivit ett ord än.
Vad har du hållit på med?
Efterforskningar. Pratat med dig.
Okej.
- Jag hade hoppats... - Vad ska den heta?
Boken?
Ingen aning.
Perry...
Om jag ska skriva om dig...
Om jag ska avgöra hur jag ska skriva om dig...
...så måste vi prata om varför du sitter här.
Morden och kvällen vid Clutters hus.
Oroar du dig för vad jag ska tycka?
Dick påstår att du känner Elizabeth Taylor.
Jag känner många.
Jag har fått inbjudningar till Marocko och Grekland.
Jag föredrar att stanna här med dig.
Jack, ha tålamod med mig.
Jag saknar en pusselbit.
Hur lång tid tar det?
Kan du inte låta honom vara ett tag?
Följ med till Spanien. Du kan ju besöka honom senare.
Jag vet inte.
Jag sticker. Jag ska skriva.
Skriv i Brooklyn. Vänta på mig.
Det är för mycket folk här. Jag... Jag lämnar adressen på köksbordet.
Tänk på vad jag sa och kom när du kan.
Det ska jag.
Hej då.
Truman... Vi tänkte aldrig mörda familjen.
Capote... Får du med det i boken? Det var inte överlagt.
- Vad håller du på med? - Jag måste resa hemöver.
- När? - Om en timme. Jag saknar dig redan.
Det var aldrig våran mening att döda familjen.
Capote!
Ett år senare
Truman...
Jag kunde inte slita mig från boken.
Den är så bra.
Den är inte bra. Den är otrolig. Första halvan är otrolig.
- När är du färdig med den? - Jag håller på med den tredje delen.
Men jag kan inte avsluta den innan Perry berättar om morden.
Jag tänkte besöka dem i höst.
Du får nog prata med honom nu.
Vi måste veta hur det slutar med.
Jag kan inte avsluta boken innan jag vet vad som händer.
Det är en sak om de avrättas. Om inte...
Truman. Du har fått avslutet. Rätten i Kansas har avslagit begäran.
Det meddelades i fredags.
Du måste prata med Perry nu. I september är han död.
Jag beklagar, för jag vet hur mycket du bryr dig om honom.
Visst.
Jag vill förbereda en läsning i höst, i New York...
Vi bygger upp intresset och publicerar den till hösten.
Jättebra. Det är tomt här.
- Varför jobbar du inte? - Någon måste ju fylla på köket.
Vad ska vi servera till vår berömda gäst?
Det hade jag helt glömt bort.
Jag skrev klart boken igår.
Va?
När skrev du till honom senast?
Jag vet inte.
- Vad är det här? - Ett brev till Truman.
Det är från Perry.
Får vi höra?
"Min käre vän Truman, var är du?"
"Jag läste följande i en läkarbok."
"Hängning dödar genom kvävning..."
"...genom brott på ryggraden..."
"...genom laceration av luftstrupen."
"Det ger ingen tröst eftersom överklagandet inte gick igenom."
"Saknar dig och längtar efter din närvaro."
"Din Amigo, Perry."
Mr Shawn berättade om domslutet igår.
Så det var därför du var på så gott humör.
Hemskt sagt.
Jag skriver hela tiden till honom...
Jag har koncentrerat mig på boken på sistone.
Jack tycker att jag utnyttjar Perry.
Han tror att jag föll för honom när jag var i Kansas.
Hur de sakerna skulle kunna stämma fattar jag inte.
Så... gjorde du det då? Föll du för honom?
Det där svarar jag inte på.
Det är som om vi växte upp i samma hem.
Och så en dag reste han sig och gick ut genom bakdörren.
Och jag genom framdörren.
- Skojar du? - Nej.
Var snäll mot Jack.
Ibland tror jag att han är det jag gillar mest med dig.
Vi ses vid läsningen i New York.
Den sextonde?
Vad satt han inne för?
Det sägs att det var skattebrott.
Men det var för att han var utstött.
Han vägrade foga sig.
Lowell, du ska flyttas. Du ska till slutcellen.
Kom igen. Öppna dörren.
Ställ dig upp. Armarna bakom ryggen.
Vänd dig om. Armarna bakom ryggen.
Vilken dag som helst står vi på tur.
Förlåt mig för att jag inte har varit här.
Det var länge.
Jag vet.
Hur går det med boken?
Det går sakta.
- Får jag se den? - Jag har knappt skrivit något.
God kväll, New York...
Tack för att ni kommit till den första officiella läsningen...
Den första visningen av Truman Capotes nya verk, "Med kallt blod".
Hej. Jag heter Truman Capote.
Denna kväll ska jag läsa några passager ur de tre första delarna av boken.
Byborna i Holcomb står på vetefälten i västra Kansas...
Ett ensligt område som andra kansasbor kallar "där ute."
Fram tills november 1959 hade få amerikaner hört talas om Holcomb.
Likt Arkansasflodens vatten och bilisterna på motorvägen -
- hade extraordinära saker aldrig stannat till där.
Perry Smiths röst var både mjuk och prydlig.
En mjuk röst som formade alla ljud precist.
Framstötte dem som en rökring från en prästs mun.
De fyra kistorna som nästan fyllde för- maket skulle förseglas till begravningen.
Detta var förståeligt eftersom det kunde te sig oroväckande.
Nancy hade sin körsbärsröda klänning. Hennes bror en rutig skjorta.
Föräldrarnas klädsel var mer sansad.
Mr Clutter hade marinblå flanell, hans fru marinblå kräpp.
Och speciellt detta gjorde att scenariot var så hemskt...
Deras huvuden var helt invirade i bomull.
En stor kokong, dubbelt så stor som en ballong.
Bomullen som hade behandlats med ett glänsande medel -
- tindrade som julsnö.
En tisdagsmorgon kom en bil full av främlingar -
- ovetande om tragedin och skrämdes av det de fick se när de reste förbi.
Upplysta fönster...
Nästan alla fönster i alla hus...
Och i de upplysta rummen satt fullt påklädda människor och familjer.
De satt uppe hela natten, vakade och lyssnade.
Vad var de rädda för?
Det kan ske igen.
Tack.
Jag halkade och fick en reva -
- från skrevet ända upp till ryggslutet.
Jag satt där...
Jag hade ingen aning...
Det enda jag kände var en kall bris mellan mina...
Ursäkta mig...
Ja?
Ditt porträtt av männen var hemskt.
Skrämmande.
Tack.
Hejda honom. Kom tillbaka!
Pappa!
Har ni träffat pappa?
Han har inte smiskat mig på länge.
George kom aldrig bakom scenen.
Han hade...något som hans fru ville dra med honom på.
Jag väntar på ett samtal.
Det var underbart. Alla var där.
- Tennessee älskade den. - Självklart.
Ska vi göra fler?
Nu sitter vi och låter folk prata om den. Vi låter dem jobba.
Boken kommer att förändra saker och ting.
Den kommer att förändra folks syn på ditt skrivande.
Den kommer nog att förändra hur folk skriver.
- Är den slutförd till oktober? - Jag tror det.
Du vet hur nästa månad ser ut.
Ja.
Vi kommer att göra allt vi kan för att kunna publicera den.
- Vad som än krävs. - Jag reser till Kansas imorgon.
- Jag ska få Perry att tala. - Vad har han att förlora?
Förlåt mig, men...
Det här kan låta konstigt, men jag kommer att sakna honom.
Du kommer att kunna avsluta den nu.
Jag måste kolla era tidningar.
Det är det här vi har väntat på. En fördröjning av avrättningen.
Tack vare dig!
Tack!
De kan inte sätta mig i knipan nu. Inte såvitt staten säger det.
Kansas försökte i tio år. De kan inte sätta dit mig nu.
Sätt dig ner, Perry.
En stund bara.
Du måste prata med mig.
Vi har all tid i världen.
Jag har tänkt på Ricardo. Du får sluta skicka skräpböcker till honom.
Jag ska inte ens nämna porren.
Jag inser att Dick inte kan greppa litteraturen du gav mig.
Böckerna du skickar förvärrar bara problemet.
Vi kanske kan få honom att påbörja något program...
Jag vet vad förvärra betyder.
Det finns inga ord eller meningar som du kan förtydliga för mig.
Det finns endast en anledning till att jag kommer hit hela tiden.
14 november, 1959.
Det var tre år sen.
Det är det enda jag vill höra från dig.
Jag bad dig att aldrig fråga mig.
Det här är absurt. Vet du vad absurt betyder?
Jag är klar. Jag ska med ett plan.
Jag hittade din syster i Tacoma. Hon kanske berättar mer om dig.
Åk inte dit.
Det här är mitt jobb. Jag arbetar.
Säg till när du vill berätta om det jag vill höra.
Ginny är död. Frank sköt sig själv.
Perry gjorde det han gjorde.
Jag älskade honom.
- Han skrämmer mig nu. - När träffade du honom senast?
Tio år sen.
Tio år...
Får jag låna en av de här bilderna?
Ta alltihop. Jag vill inte ha dem längre.
Låt honom inte dupera dig.
Han visar sin känslosamma sida.
Man tror att han är ömsint och lättsårad men han skulle kunna döda.
Hej, snygging.
Vad heter din bok?
Jag vet inte vad du pratar om.
"Truman Capote läste inför en fullsatt församling..."
"...ur sin dokumentära roman Med Kallt Blod."
"Den sanna brottsromanen berättar om mördarna Richard Hickock..."
"...och Perry Smith..."
"...som brutalt mördade en familj i Kansas för tre år sen."
- Vem har skickat det där? - Det angår dig inte.
Det gör det visst eftersom det är osant.
De som organiserade uppläsningen ville ha en titel. De valde en sensationell...
...för att dra dit folk.
- Valde de titel? - Ja.
- Det är inte din titel? - Jag har inte namngett den än.
Hur skulle jag kunna välja titel när vi inte ens har pratat om den där natten?
Det skulle vara omöjligt.
Du låtsades vara min vän.
Förlåt mig.
Jag skulle ha berättat.
Jag skulle inte kunna låtsas vara din vän när jag verkligen vill det.
Du måste inte berätta något alls.
Inte om du inte vill.
Jag har en sak från din syster.
Hon saknar dig.
Kolla in min mage...
Det måste vara fel på oss eftersom vi gjorde så där.
Vi hade hört att det fanns 10 000 dollar i huset.
När vi hade bakbundit alla och letat överallt...
...så insåg jag att killen som berättade hade fel.
Det fanns inga pengar.
Dick vägrade tro på det, så han rotade igenom hela huset och slog på väggarna -
- och letade efter ett kassaskåp.
När han var klar...
...sa han att han skulle upp till Nancy och roa sig med henne.
Jag tillät det inte.
Jag sa det åt honom.
Jag satte mig hos henne.
Dick kom upp och hämtade mig. Vi släckte och gick ner i källaren...
...där mr Clutter och pojken fanns.
Han sa: "Inga vittnen."
Jag tänkte att jag skulle vänta ut honom så att han skulle lämna dem där.
Vi skulle köra hela natten. De skulle aldrig hitta oss.
Vi band fast mr Clutters handleder i ett rör ovanför hans huvud.
Han såg skadad ut så jag skar loss honom.
Jag la dit en låda så att han skulle få det mer bekvämt.
Han frågade hur det var med frun och dottern och jag sa att de mådde fint.
Att de skulle sova snart och att de nog snart skulle hitta honom.
Han tittade bara på mig.
Rakt in i mina ögon.
Som om jag skulle döda honom.
Som om han förväntade sig att jag var en sån som skulle döda honom.
Jag tänkte att han var rädd för mig.
Jag skämdes så.
Jag tyckte att han var en trevlig karl.
Det tänkte jag tills jag skar halsen av honom.
Jag visste inte vad jag gjorde förrän jag hörde ljudet.
Totalt...
Hur mycket pengar fick ni med er från Clutters hem?
Mellan 40 och 50 dollar.
Jag vill verkligen få slut på den.
Jag har ägnat fyra år på boken.
De fick ett nytt uppskov igår.
Ytterligare ett.
Högsta domstolen.
Det är en plåga.
Jag vill bara skriva slutet, men slutet ligger utom synhåll.
"Min käre vän Truman. Jag har inte hört av dig på länge."
"Hjälp oss att hitta en ny advokat."
"Annars får Dick skriva inlagan till Högsta domstolen själv."
"Sista överklagandet."
"Hjälp ett par stackare. Din Amigo."
...frågetecken. "Perry."
Han klarar sig bättre med de andra.
"Käre Perry. Beklagar era problem. Kan inte finna någon advokat."
För Nelles skull borde du låtsas ha roligt ikväll.
Jag trodde att jag skulle hitta dig här.
Nelle...
Tack.
En till, tack.
- Hur är det med dig? - Hemskt.
- Det var tråkigt. - Det är som tortyr.
Det de gör mot mig.
Nu är det dags för Högsta domstolen.
Inser du...?
Om de får rätt...
Då får jag ett nervsammanbrott.
Jag kanske aldrig återhämtar mig...
Jag får be att det blir som jag vill.
- Det måste vara svårt. - Det är tortyr.
De torterar mig.
Jag förstår...
Vad tyckte du om filmen?
Jag fattar inte varför det är sån uppståndelse.
Mr Truman Capote?
Samtal till er från Perry Smith från fängelset i Kansas.
Betalar ni samtalet?
Mr Smith, jag har kopplat er.
Hallå? Hallå?
Hej, Perry.
De låter mig ringa ett par samtal innan jag blir inlåst.
Hörde du att Högsta domstolen avvisade överklagandet?
Nej, det hade jag inte hört.
Jag beklagar.
Jag får ringa två samtal.
De har satt datum för oss. Dick och mig.
Två veckor sen är det slut.
14 april.
Kommer du och hälsar på?
Truman?
Det är han igen.
Det är opassande för mig att tala med honom.
Ja?
Tyvärr kan han inte komma.
Mr Shawn. Det är Nelle.
Jag fick ett telegram. Har han sett det?
Han vägrar läsa det.
- Får jag prata med honom? - Nelle, han vill inte prata.
Om du så måste hålla fast honom och lägga telefonen vid hans öra...
Jag måste prata med honom.
Okej.
Det är Nelle.
Truman.
Miss Nelle Harper Lee och Truman Capote...
Synd att Truman inte kunde komma hit -
- en kort stund innan hängningen.
Vad än han har för anledning så kan jag inte fördöma honom för det.
Det är kort tid kvar, men jag tackar för er vänskap...
...och allt annat.
Jag är inte bra på sånt här.
Jag har fäst mig vid er båda.
Hängningsdags. Adios Amigos. Er vän, Perry.
Jag trodde inte att jag skulle få se dig igen.
Du kan besöka dem ett par minuter.
- Ja. - Nej.
Fem minuter.
Jaså minsann...
Han återvände.
Jag vet inte vad ni tänker om mig.
Jag har inte direkt tänkt på dig på sistone, som du kanske förstår.
Fick du brevet?
Ja, det fick jag.
Det är sant. Jag fattar varför du inte ville komma.
Jag skulle inte vara här heller om jag fick välja.
Ricardo har donerat sina ögon till vetenskapen.
Nästa vecka får en blind man se det Dick brukade se.
Du kanske promenerar i Denver och så plötsligt stirrar de här ögonen på dig.
Det vore väl häftigt?
Det skulle det.
Ska du se på?
Jag vet inte...
Vill ni det?
Jag skulle vilja ha en vän där.
Okej. Då gör jag det.
Det ordnar sig.
Jag gjorde allt jag kunde.
Det är lugnt.
Det gjorde jag.
Jag vet.
Det är dags.
Mr Capote...?
- Adjö. - Du slipper oss inte än.
- Vi ses om ett par minuter. - Jag önskar att jag kunde...
Adjö.
Trevligt att träffas.
Perry Edward Smith.
För överlagt mord på order av domstolen i Finney County...
...och högsta domstolen i Kansas är du dömd till döden genom hängning.
"...fruktar jag intet, ty du är med mig. Din käpp och stav gör mig trygg."
Du får säga ett par ord.
Är ingen ur familjen här?
Nej, Perry.
Säg åt dem...
Jag kan inte minnas vad jag ville ha sagt.
Fader vår som är i himmelen. Helgat varde ditt namn.
Tillkomme ditt rike. Ske din vilja såsom i himmelen, så ock på jorden.
Vårt dagliga bröd giv oss i dag, -
- och förlåt dem oss skyldiga äro.
Och inled oss icke i frestelse utan fräls oss ifrån ondo.
Det var en hemsk upplevelse.
Jag kommer aldrig över det.
De är döda. Du lever.
Jag hade inte kunnat hjälpa dem.
Kanske inte.
Men faktum är att du inte ville.
Med Kallt Blod gjorde Truman Capote till den mest berömde författaren i USA.
Det blev hans sista bok.
Mottot på hans sista ofärdiga alster var:
"Fler tårar rinner över besvarade böner än över obesvarade."
Han dog 1984 av alkoholism.